Hye-bok, spíš?
Jak to, nejsi ve škole? Pospěš si.
Nudím se.
Proč máš pořád vypnutý telefon? Už je poledne.
Zavolej mi, jak budeš moct.
Mám o tebe strach.
Děje se něco?
Jedu za tebou.
POZOR NA LESNÍ POŽÁRY
Dorazili jste do cíle.
Navigace se vypne.
ŽHAVÝ POLIBEK
Ta noha.
Bydlí tu Hye-bok?
Tohle je můj dům.
Jste její otec?
Ano.
Proč?
Co potřebujete?
Je tu Hye-bok?
Ne.
Kde je?
U svého strýce.
Nemůžu se s ní spojit.
Děje se něco?
Rozbil se jí telefon.
Jak?
Spadl do záchoda.
Co je to za zvuk?
Vypadni. Hej.
Ubližuješ si často, co?
Hye-bok to říkala?
Vím, že si nejste blízké.
Sám to vidím.
Zvědavci jako ty si často ublíží.
Vypadáš tak, jak tě Hye-bok popsala.
Jasně.
Prostě běž. Hye-bok tu není. No tak.
Počkat...
Hye-bok.
Hye-bok, to jsem já, Han-na.
Jsi tam, že? Ozvala ses právě, že?
Je to tvůj pokoj?
Proboha!
Tohle je můj pokoj.
Teď jdi.
POZOR NA LESNÍ POŽÁRY
Hye-bok.
Hye-bok!
Han-no.
Tvoje vlasy...
Někdo tě praštil?
Ne.
Tak z čeho to máš? Alergie?
To jsou cucfleky.
Cucfleky?
Ano.
Nevíš, co to je?
Víš, to jsou znamínka po líbání. To už bys mohla vědět.
Vím, co to je. Otisky po líbání.
Otázka je, odkud je máš.
Z pláže.
- Z pláže? - Ano.
Šla jsi na pláž? Kdy?
Včera večer.
Chodím tam, když se cítím osaměle.
S kým jsi se líbala?
S klukem.
Nevídáš se přece s klukama.
Když tam jdeš večer, jsou tam kluci.
Takže ses líbala s někým cizím?
Ano.
Chodí na střední v Dongil.
Takže je to delikvent?
Není tak úplně delikvent...
Nebo jo?
Ale takoví kluci jsou přitažliví.
To máš pravdu.
Tak proč tvé vlasy vypadají takhle?
Jasně. Moje vlasy.
Co mám dělat?
Moje vlasy...
To je dobrý.
Nedívej se mi na vlasy.
- To je dobrý. - Zavři oči.
- Nedívej se mi na vlasy. - To je fakt v pohodě.
Stejně jsem je viděla.
Táta se opil a takhle mi je ostříhal,
když jsem spala.
Jak můžeš takhle žít?
Zapomeň na to a žij tak jako předtím.
Jak můžu zapomenout?
A jen jste se líbali?
No,
zašlo to trochu dál.
Trochu dál? Jak moc?
Spala jsi s ním?
Jak bych mohla? Byli jsme venku.
Bylo by to těžké.
Pouhá myšlenka na toho idiota mě rozčiluje.
Jak ti to mohl udělat?
Udělal to schválně?
Já mu udělala to samé. Určitě má taky podobné fleky.
- Udělalas mu to taky? - Ano.
Přišlo to samo od sebe?
Možná to ještě nevíš,
ale když se líbáš, nemyslí ti to normálně.
- Ne? - Ne.
Takže moje ruce přirozeně
- skouzly... - Kam?
A moje tělo se samo hýbalo.
Jak?
Podvědomě.
- Opravdu? - Ano.
Zbavilo mě to stresu.
Nevěděla jsem, že tě to stresuje.
Asi jo.
Ale ten kluk by šel do školy i s cucfleky.
Takoví jako on se rádi předvádí.
Bože, to mě prostě štve.
Musíme něco udělat.
Pomstíme se.
Komu? Jemu?
Ale...
Já ani nevím, jak se jmenuje.
Cože?
Nemám ani jeho číslo.
Nemáš ani jeho číslo?
Proč bych měla?
Nevěřím ti.
Tak komu se pomstíme?
Tvému otci.
Tátovi?
To je neuvěřitelné.
Jakej táta by tohle udělal vlastní dceři?
Proč mu to všechno trpíš?
No, mám tebe.
Nedovolím, aby mu to prošlo.
SEZAMOVÝ OLEJ
Rozetři to tady.
- Takhle? - Ano.
A tohle natři sem.
Bude to stačit, aby uklouzl?
Jo, bude.
Co když si ale ublíží?
Měl by si pro jednou ublížit.
Dobře, musím jít.
- Ahoj. - Ahoj.
- Dávej na sebe pozor. - Jasně, ahoj.
JAK SE SOUDIT S PŘÍBUZNÝMI
Už to padá?
Mělo to už dávno spadnout.
Nemůžeme jen čekat. Zabijeme ho.
Je to jak na kluzišti.
Tolik to klouže.
- Hele. - Tohle je fakt kluzké.
Je jasnej.
KOREJSKÁ LESNÍ SPRÁVA
Je tady.
PŘEDVOLÁNÍ PRO OBŽALOVANÉHO
Vejde, aniž by se zul?
Pomsta je těžká.
To je.
Dej si.
Tohle je jediný způsob, jak se pomstít.
Čeho se tak bojíš? O nic nejde.
No tak.
Mám to zkusit?
Foukni do toho.
Přesně tak.
Co ty na to? Cítíš něco?
- Cítím... - Ano?
...se odvážnější.
Jsi pro to jako zrozená.
- To je táta! - Co?
Vede tudy cesta?
Ne, nevede. Vraťte se.
Dobře. Pardon.
Páni, proč se musel ztratit tady? Opravdu mě vyděsil.
Zbabělče.
Nejsi o nic lepší.
Hele, tak zle na tom nejsem.
Něco tu voní.
Máš pravdu.
Asi mám prostě hlad.
Taky je načase, abychom měly hlad.
- Hoří! - Co to sakra?
Hoří!
Proboha. Co budeme dělat?
- Vodu! Dones vodu! - Jasně, voda.
- Rychle! - Není tu voda.
Kde seženeme vodu?
Pohni se. No tak.
To je nebezpečné!
Co budeme dělat?
- Hele, hlína. - Hlína?
Kuřata... To ne.
Mohli jsme všichni umřít. Proboha.
- Han-no, nech toho. - Proboha.
Dobře?
Nech toho.
Bylo to jen tak tak.
Proč jsi sem zahodila cigaretu?
Já nevím.
Nebreč. To je dobrý.
Ty jsi mi řekla, ať to zkusím.
Na co máš lopatu?
Lopatu?
Proč jsi přinesla lopatu?
- Proč bys... - Lepší než nosit mouku!
Málem jsme umřely!
Jsem vyčerpaná.
Taky jsi nevěděla, co dělat.
To byla taková sranda.
Bála ses?
Ano.
Chceš jít na pláž?
Na pláž?
Říkala jsi, že pláž pomáhá od stresu.
Jasně.
Vezmu tě tam. Chceš jít?
- Měly bychom? - Pojďme.
- Vážně? - Pojďme.
- Jdeme teď? - Ano.
- Pojďme. - Pojďme.
Pojďme na pláž a uleví se nám.
Už cítím, jak stres mizí.
A něco tu hezky voní.
Máš pravdu. Není to smažené kuře?
- Na pláži mají smažená kuřata? - Jasně.
Prodávají tam všechno.
Opravdu? To je skvělé.
Jasně.
Mimochodem, co dělá táta?
Táta? Hlídače lesních požárů.
Hlídače lesních požárů...
ŽHAVÝ POLIBEK